Nika?
- Nika. Atidaryk duris. - Aš užsiėmusi.
Atraskite Europą
Nika, prašau.
Dieve!
Ką tokio svarbaus darai, kad negali prieiti?
Žaidžiau kortomis.
- Kompiuteris apgaudinėja, jei nori žinoti. - Esu prie to pripratusi.
- Labas rytas. - Labas.
Siuntinys poniai Sarai Piers.
- Aš pasirašysiu. - Gerai.
O tu nepanaši į ponią
Siuntinys ne man, o mano mamai.
Dieve. Ir aš gyvenu su mama.
Tikras košmaras, ar ne?
Ir nesakyk.
Minutėlę. O Dieve.
- Aš tave pažįstu. - Tikrai?
Taip. Mokeisi Centriniame koledže. Psichologijos fakultete, taip?
Taip.
- Kada jį baigei? - Nebaigiau. Neparašiau kursinio.
Kokia tema?
Nesėkmės baimė.
Maniau, kad ji persekioja tik vyrus.
O mama namie?
Taip.
Gaila.
Ką gi, iki pasimatymo.
Iki.
- Tas vaikinas mane kabino? - Mažute, tu tikra gražuolė.
Ačiū. Manau, jis mane kabino.
- Gal pakviesti jį į pasimatymą? - Nika.
Jis paprasčiausiai buvo mandagus.
Atleisk man.
Širdele, tiesiog nenoriu, kad tave įskaudintų.
Buvai pasižadėjusi nebepirkti iš internetinės parduotuvės.
Tris savaites nieko nepirkau.
Gal turi kokį slaptą gerbėją?
- Tave tai erzintų? - Ne. Visai ne.
Tiesiog nenoriu, kad tave įskaudintų.
Kas jį atsiuntė?
Čia neparašyta.
Tikriausiai koks pokštas.
- Nieko nesuprantu. - Ir aš.
Labai mielas.
Galbūt.
Labas. Aš esu Čakis. Nori pažaisti?
Alisai jis patiks.
Įrašiau Tikrąsias namų šeimininkes.
Vėliau iškepsiu karštų sumuštinių su tunu. Gerai?
Mama?
O Dieve.
Mama! Ne.
Atsiųskite greitąją mano mamai.
Nežinau. Čia labai daug kraujo.
Nika.
Man labai gaila.
Jai viskas buvo gerai.
Ji gėrė vaistus, vėl ėmėsi tapybos.
- Neverk. - Jai viskas buvo gerai.
Kodėl ji taip pasielgė, Barbe?
Kodėl ji pakėlė prieš save ranką?
Pameni Tėvą Frenką?
Taip. Sveiki, Tėve.
Užjaučiu dėl netekties, Nika.
Ačiū.
Mane pakvietė tavo sesuo.
Ačiū, kad atėjote.
Bet mudvi su mama jau seniai atsiskyrėme nuo bažnyčios.
Bet ne nuo Dievo.
Pagalvojau, kad būtų gerai su kuo nors pasikalbėti.
Mes turime su kuo pasikalbėti.
Nika.
Privalome melstis už ją Kad ji gautų atleidimą
Ji sirgo. Jos negalima smerkti.
Niekas jos nesmerkia.
Tiesą sakant, tokiais atvejais bažnyčia
ne smerkia, bet gailisi.
Mudviejų su mama pakankamai gailėjosi, ačiū.
Suprantu tave.
Tai mano kaltė.
Turėjau tai numatyti.
Nika, nekaltink savęs.
Ji privalėjo rūpintis tavimi.
- Labas. - Sveikas, Ijanai.
Leisk man tave apkabinti.
- Naujas vežimėlis? - Taip.
- Gražus. - Ačiū.
Tai Džilė - mano naujoji ruošos pagalbininkė.
- Labas. Ne, tiesiog auklė. - Labas.
Užjaučiu tave, Nika.
Ačiū. Malonu tave matyti.
Eikš pas mane.
- Kaip smagu tave matyti. - Ir man.
Močiutė nukeliavo į dangų?
Taip, saulele.
Turiu tau staigmeną
Keista.
- Mamyte, labai noriu į tualetą - Gerai. Džilė tave palydės.
Parodyk jai, kur eiti. Mamytei reikia pasikalbėti su teta Nika.
Džile, eime.
Paliksiu jus vienas. Gerai?
Tik neužsirakink durų.
- O jeigu kas nors įeis? - Mes nieko neįleisime.
O jūs?
Mieloji, nesijaudink, niekam neįdomu, ką tu ten darysi.
Gerai, iki.
Primink man, kiek ji tau moka?
400 dol. už savaitę.
Tai daugiau nei aš uždirbu.
Reikėtų pagalvoti apie kitą darbą
Aš būčiau gera auklė. 400 dol. už savaitę!
- Oho. - Bet jokių priemokų.
Kuo tu vardu?
Alisa? Alisa, širdele, atrakink duris!
Alisa? Tučtuojau atrakink duris.
Jis mane mirtinai išgąsdino.
Auštanti diena Pensionatas neįgaliesiems
Kas tai?
Mama paliko namą mudviem.
- Taigi? - Taigi.
Manau, jį reikėtų parduoti.
Ką čia kalbi?
Nika, tai nuostabi vieta.
Pensionatas arti mūsų, todėl galėsime dažniau matytis.
Pusės sumos, kurią gausime už namą,
tau užteks visam gyvenimui.
Tau rūpiu ne aš. Tau rūpi tik pinigai.
Juk žinai, kaip mums dabar sunku.
Spaudos verslas bankrutavo.
Ijanas dirba kavinėje "Starbucks".
Alisą teks pervesti į valstybinę mokyklą
O jai taip patinka Šv. Brigitos mokykla.
Negaliu skriausti savo vaiko.
Tu pasisamdei auklę.
Tai nieko nekeičia.
Barbe, tai mano namai.
Nika, suprantu, kaip tau sunku.
Bet negi manai, kad sugebėsi gyventi čia viena?
Mama būtų norėjusi, kad tavimi būtų pasirūpinta.
Ji visada to norėjo.
Mes jau čia.
- Tu jį radai. - Jis buvo vonioje.
Tikrai?
Manau, močiutė būtų norėjusi, kad tu juo pasirūpintum.
Jis čia pateko per klaidą Ir tikriausiai priklauso kažkam kitam.
Be to, Alisa, tu ir taip turi daugybę lėlių.
Taip, bet Čakis yra mano draugas amžiams!
Manau, kad tai gera mintis. Ačiū, teta Nika.
Tai tik lėlė.
Kas čia blogo?
Apkabink mane.
Apkabinsiu, Čaki.
Ką sakei, Čaki?
Čakis klausė, kas pietums.
Verčiau eisiu į virtuvę.
Nekvailiok.
Esate mano svečiai ir tikriausiai pavargote po kelionės,
prašau, jauskitės kaip namie.
Tėve Frenkai, pasiliksite pietums?
Mielai, Nika. Ačiū.
Paruoši pietus. Šešiems žmonėms.
Septyniems.
Man praverstų virėjos pagalba.
O man padės Čakis.
Puiku. Prie darbo.
- Labai skanu. - Tai raudonėlis.
- Baigei dengti stalą? - Beveik.
- Kviesk prie stalo. - Kol sriuba neatšalo.
VETOX Žiurkių nuodai
Ne, mažute, neliesk. Atnešk servetėles, gerai?
Tas gražias, kurios liko nuo Kalėdų.
Labai skaniai kvepia.
- Ačiū. - Nagi, Čaki.
Oho. Tai bent, Nika. Šį kartą tu pranokai pati save.
Mes sėdėsime štai čia.
- Barbe, sėsk šalia manęs. - Gerai. Jei taip nori.
- Oho. Kaip gražu. - Ačiū, Džile. Sėskis.
Kokie gražūs porceliano indai.
Tėve, gal sukalbėsite maldą?
Palaimink, Viešpatie, mus ir dovanas,
kurias gavome iš tavo dosnių rankų.
- Liaukis. - Prašome per Kristų, mūsų Viešpatį.
Amen.
- Džile? - Ačiū, Ijanai.
- Aš pati. - O jums, Tėve?
Ačiū. Ne.
Mirštu iš bado.
Palauk.
Tavo tėtis nori pasiūlyti tostą
Už virėją
Ačiū. Turėjau puikią padėjėją
- Dievinu aitriųjų paprikų sriubą - Tikrai?
- Taip. - Ir aš.
- Ar joje yra mėsos? - Ne. Nėra.
Tai vegetariška sriuba.
O Dieve.
- O Dieve. - Kas atsitiko?
Labai skanu!
Taip. Sunku patikėti, kad joje nėra mėsos.
Ji tokia soti.
Tai dėl raudonėlio.
Tokią sriubą virdavo ir mano mama.
Nika, gal paduotum druskinę?
Ačiū.
Ta lėlė man kažką primena.
Tėve, liaukitės.
Devintajame dešimtmetyje tokias lėles visi turėjo.
- Net mano brolis. - Ir mano.
- Tikrai? - Taip.
Čia tai bent.
Pamenu, jas rodė per žinias.
Pamenu, žmonės stovėdavo eilėse naktimis,
kad galėtų jas nusipirkti.
Jos buvo sustatytos šalia smurfų ir skudurinių lėlių.
- Alisa, širdele, kas nors negerai? - Kažkoks keistas skonis.
Tikriausiai įdėjome per daug raudonėlio.
Alisa, mieloji, neišsigalvok.
Valgyk.
Tėve, jums negera?
Atleiskite, aš jau eisiu.
- Tėve, jums bloga? - Ne, viskas gerai.
Bažnyčioje turiu susitikimą
Nika, labai ačiū už skanią sriubą
- Tėve, ar jums... - Prašau man atleisti.
Nenoriu jūsų įžeisti.
Pasimatysime ryte kapinėse.
Labanakt.
Labai atsiprašau.
- Kur jis? - Prašau čionai.
- Kas atsitiko? - Nesuvaldė mašinos ir trenkėsi į kitą
Tikriausiai vairavo išgėręs.
Ne, negali būti. Aš jį pažįstu, priklausau jo parapijai.
- Jis nebegeria. - Tikrai žinai?
Jis yra mano globėjas.
Stentonai, kai tai pamatysi, norėsi išgerti.
Jėzau švenčiausias.
Jį prispaudė metalas. Kraujas teka upeliu,
tik nežinome, iš kurios vietos.
Tėve, girdite mane? Tėve?
Laikykitės! Mes jus ištrauksime.
Ko laukiate, po galais? Nukelkite nuo jo tą geležį!
- Aš negaliu to padaryti. - Jis mirtinai nukraujuos! Ištraukite jį!
- Gerai, pasiruošt. - Kai duosiu komandą
Viens, du, traukiam.
Kokia seniena.
O Dieve. Tai tu?
- Užsičiaupk. - Kokia gražutė.
Rubuilė.
Aš nieko nesakiau.
- Miegok. - Gerai.
Tik pažiūrėkite.
Ji tokia laiminga.
Kas atsitiko jūsų tėčiui?
Tais metais jis nuskendo - kelios savaitės iki gimstant Nikai.
Nuo tada mama labai pasikeitė.
Kas jis toks?
Turbūt koks kaimynas iš tų laikų, kai gyvenome Čikagoje.
Kažkoks keistas.
- Kas atsitiko, panelyte? - Čakis dingo.
- Ir vėl? - Kur tu jį palikai?
Niekur. Jis slepiasi nuo manęs.
Ką gi, metas į lovytę.
Nepamiršk išsivalyti dantų ir susišukuoti.
- O kaip Čakis? - Džilė jį suras.
- Aš tau padėsiu, Džile. - Mes dar nebaigėme žiūrėti.
- Jis tikriausiai slepiasi po mano lova. - Nesijaudink, mes jį surasime.
Tuojau grįšiu.
Gal palikai jį apačioje?
Aš jo niekur nepalikau. Jis slepiasi.
Štai jis!
Neturiu jokio noro žaisti.
- Reikia pagalbos? - Man reikia paieškos komandos!
Apieškojau visus kampelius, bet niekur jo neradau.
- Dieve, kaip aš tavęs pasiilgau. - Patylėk.
Tu jį radai.
Manau, ji norėjo, kad tu jį rastum.
Aš jai neskiriu pakankamai dėmesio.
Arba dirbu, arba jaučiuosi nuolat pavargęs.
Gyvenimas yra trumpas!
- Jos ir anksčiau taip sakydavo? - Nežinau.
Klausyk, mažyli, ką dar sakei mano vaikui man negirdint, ką?
Apkabink mane.
- Ką dar? - Ei. Nori pažaisti?
- Ir viskas? - Labas. Aš esu Čakis.
Aš esu tavo draugas amžiams.
Ši frazė - klasika.
Iš kurios pusės bežiūrėsi, ji labai svarbi.
Taip, devintasis dešimtmetis buvo jėga.
Radote jį?
Taip, radome!
Aš jį nunešiu.
Ijanai?
Kas nors mane girdi?
Ei!
Velnias.
Einu!
Matai, su ja visada taip.
Jai reikia mano pagalbos, bet ji dėl to kaltina mane.
Tu esi vienintelė, kuriai aš iš tikrųjų rūpiu.
Žinai, aš pagalvojau.
Išsiversime ir be tų pinigų.
Neparduok namo.
Čia jos namai.
Jai reikia pagalbos. Negi nematai?
Mėšlas.
Štai kur tu, Čaki! Visur tavęs ieškojome.
Ei, nori pažaisti?
Nežinojau, kad tu taip moki.
Jokių žaidimų. Metas į lovą
Paskaitysi mums pasaką?
Teta Nika pavargusi, mieloji. Leiskime jai pailsėti.
Aš nepavargusi.
Tau nereikėtų pervargti.
Nemanai, kad aš pati galiu nuspręsti, ką man daryti?
- Tiesą sakant, ne. - Tikrai?
Tu pati nesuvoki, kaip tau sunku.
Neturėtum jausti gėdos dėl to, kad tau reikia pagalbos.
Norėjai pasakyti "priežiūros".
Nika, man neramu dėl tavo širdies. Supranti?
Dr. Meizuras sakė, kad man viskas gerai, Barbe.
Tai gali pasikartoti dar kartą, ir tu tai puikiai žinai.
-13% žmonių su paralyžiuotomis kojomis... - Aš žinau statistiką
Dr. Meizuras įspėjo, kad pernelyg didelė įtampa
ar netgi nežymus sukrėtimas tau gali pakenkti.
Dievas mato, kad nuo vakar vakaro sukrėtimų turėjai per akis.
Alisa, širdele, eik iš ten.
Aš esu neįgali, Barbe, bet ne mažas vaikas.
Ir galiu pati savimi pasirūpinti.
Teta Nika, tau bėga kraujas.
- O Dieve. - Aš susitvarkysiu. Aišku?
Lyg būtumei įsipjovusi peiliu.
Tikriausiai įsipjovei, kai ruošei pietus.
- Neįsipjoviau. - Tau skauda?
Ne. Nesijaudink, mažute.
Ji nieko nejaučia.
Nagi. Marš į lovą
Labanakt, teta Nika.
Labanakt, mažute. Saldžių sapnų.
Guluos į lovą aš miegot,
maldauju sielą padabot.
Per naktį angelai globos ir saugos mane iki pat aušros.
Dieve, palaimink močiutę, mamą, tėtį ir Džilę.
O ypač - tetą Niką
Pamiršai Čakį.
Jis sako, kad Dievo nėra.
- Kas taip sakė? - Čakis.
Jis sakė, kad gyvenimas bjaurus ir kad mirsime kaip skerdžiamos kiaulės.
Alisa. Negražu taip kalbėti.
Ne aš, o Čakis taip kalba.
Mamyte, aš mirsiu?
Ne, nemirsi, širdele.
Močiutė mirė. Čakis sakė, kad mes visi mirsime.
Alisa, prisipažink, kas tau taip sakė?
- Džilė? - Ne.
- Tėtis? - Ne, Čakis.
Aišku.
Galėtume miegoti tavo lovoje?
Alisa, mes apie tai jau kalbėjome. Tu jau didelė mergaitė.
Tai tik audra.
Netrukus pas tave ateis Džilė.
Nepamiršk Čakio!
Nebijok, Čaki. Tai tik audra.
Ponia, ačiū, kad palaukėte. Siuntinys...
...įkalčių saugyklos.
Atsiprašau, ryšys trūkinėja. Sakėte "įkalčių saugyklos"?
Alio? Girdite mane?
Čaki, aš bijau.
Ir teisingai darai, velniai griebtų.
Atsiprašau.
Mes jį radome.
- Jis jai labai patinka. - Taip. Labai.
Supranti, ką tik skambinau siuntų tarnybai,
man pasakė, kad jis atsiųstas iš įkalčių saugyklos.
Tai nusikaltimo įkaltis?
Nežinau. Gal blogai nugirdau. Ryšys trūkinėjo.
Turbūt taip ir yra.
Bet vis dar nežinome, kas jį atsiuntė.
Nors ir Mensonų šeima.
Man tai nerūpi. Svarbu, kad ji būtų laiminga.
Pastaruoju metu ji labai liūdna.
Jau eisiu miegoti. Rytoj laukia sunki diena.
- Labos nakties. - Labos nakties, Džile.
internetinė PAIEŠKA Įkaltis lėlė Čakis
Triguba žmogžudystė Čikagoje
1988 M. GRUODŽIO 29 D., KETVIRTADIENIS
Ar ši lėlė prakeikta? Berniukas sako, kad tai padarė Čakis!
Endis Barklėjus, 6 metų
Endis Barklėjus.
Vaizdo skambutis Laukia atsakymo...
Čarlzo Ly Rėjaus mirtis Čikagos žaislų parduotuvėje.
Čarlzas.
Ji nemiega.
Čarlzas Ly Rėjus ŽIŪRĖTI NUOTRAUKĄ
Moterys.
Negaliu su jomis gyventi. Ir taškas.
Mėšlas.
- Kas atsitiko? - Vėl dingo elektra.
Einu pažiūrėti, kaip Alisa.
O ką daro Džilė?
- Kuo čia dėta Džilė? - Liaukis, Barbe.
Tu jai moki 400 dol. per savaitę, kad ji prižiūrėtų mūsų dukrą
- Negi ji negali ja pasirūpinti? - Ijanai, ji bijo tamsos.
Lauke siaučia audra. Jai manęs reikia.
Kuriai iš jų tavęs reikia?
O kaip tu galvoji?
Jau nebežinau, ką galvoti.
Žinai...
Nebandyk manęs velti į savo nesveikas fantazijas, aišku?
Mačiau, kaip tu į ją žiūri.
Ir aš.
Ijanai, aš nemiegu su aukle.
Žinoma, juk nebūtum tokia kvaila, Barbe.
Tu puikiai žinai, kad jei tai įrodyčiau, atimčiau iš tavęs Alisą
Bet galiu peržiūrėti filmuotą medžiagą
- Apie ką tu kalbi? - Apie kadrus iš vaizdo kameros.
- Iš kokios dar kameros? - Iš tos, kurią šiandien paslėpiau lėlėje.
Tu neatimsi iš manęs dukters. Aišku tau?
Aš tau neleisiu sugriauti šeimos
dėl išsigalvotų paranojiškų kaltinimų.
Teisingai. Užsikimšk ausis.
Tegul Barbė viskuo pasirūpina. Tau taip patogiau gyventi, ar ne?
Sumautas nevykėlis.
Ką sako teismo medicinos ekspertai?
Nieko negali pasakyti, kol neištyrė jo kraujo.
Gal kalbėjai su kuo nors iš Šv. Povilo bažnyčios?
Man pasakė, kad jis visą dieną išbuvo pas Piersus.
Ką gi, galbūt jie ką nors žino.
Važiuoju tiesiai pas juos.
Alisa?
Alisa! Dabar ne metas žaidimams.
Barbe?
Barbe!
- Barbe, kur Alisa? - Sugalvojo pažaisti slėpynių.
Barbe, padėk jį.
Kas tau yra?
Klausyk, suprantu, kad nuskambės keistai, bet toje lėlėje
- kažkas yra. - Minutėlę. Tu žinojai?
- Manau, kad taip. - Žinojai, kas toje lėlėje?
Ir tu žinojai?
Kodėl man nepasakei?
- Dabar mėginu pasakyti. - Palauk. Kada tu sužinojai?
- Ar tai svarbu? - Man svarbu.
Mano sesuo susimokė prieš mane.
Ne, tu nesupranti, ne apie...
Viską kuo puikiausiai suprantu.
Tu negali susitaikyti su tuo, kad aš gyvenu savo gyvenimą
- Ne, Barbe, aš ne apie tai... - Žinai ką, Nika?
Tai ne mano kaltė. Aišku?
Aš nekalta dėl to, kas tau atsitiko.
Aš nekalta, kad tu nebaigei mokslų,
aš nekalta dėl to, kad tu pasilikai šiuose prakeiktuose namuose.
Po galais, ko tu lauki - Dievo ženklo?
Ne, Barbe! Padėk tą prakeiktą lėlę!
Atsiknisk nuo manęs, Nika.
Barbe!
Alisa! Leiskis žemyn!
Džile?
Ijanai!
Nėra signalo
Šūdas!
Alisa?
Alisa, tik nieko neliesk. Girdi mane?
Alisa, tau geruoju nesibaigs, panelyte!
Alisa!
Alisa, prašau.
Man jūs visi įkyrėjote iki gyvo kaulo.
Alisa?
Alisa, tučtuojau pasirodyk.
O Dieve.
Alisa.
Alisa priklauso man.
Dabar ji žino,
kad Dievo nėra.
Tu turi mamos akis.
Jos buvo pernelyg arti viena kitos!
Ne!
Barbe?
Nika.
Aš tave pagausiu.
Alisa!
Ijanai!
- Ijanai! - Kas yra?
- Ijanai, jos negyvos! - Ką čia tauški?
Barbė ir Džilė negyvos, niekur nerandu Alisos.
- Ne! Neik! Jis ten! - Kas?
Čakis!
Alisa!
Einu ieškoti Alisos.
- Ijanai! - Ką?
Ijanai, jei pamatysi Čakį, neliesk jo.
Čak... Ką čia paistai?
Saugokis tos lėlės!
Alisa?
Ijanai?
Ijanai!
Alisa?
Ijanai!
Ne!
Nika!
Ne!
Nika, ką tu darai, po galais?
Tai jo darbas! Tai jis!
Nika! Pažiūrėk į mane!
Duokš man kirvį.
- Ką? Ne! - Duok man tą prakeiktą kirvį!
O Dieve. Nika, ką tu padarei?
Ijanai, maldauju. Juk žinai, kad aš nė už ką..
O Dieve.
Ijanai. Paimk švirkštą
Suleisk man vaistus po šonkauliu.
Ijanai.
Ijanai. Ijanai, ką tu darai?
Ką tu padarei mano dukrai, Nika?
- Ijanai, kur Čakis? - Tu nesveika!
Ijanai, prisiekiu Dievu, galiu tai įrodyti!
Ir aš.
Sveika, Barbe, žiūrėk, ką parodysiu.
Kamera "RadioShack", 450 baksų.
Tiesa, aš už ją sumokėjau tavo "MasterCard" kortele.
Kur tu, Alisa?
Jie čia manęs niekada nesuras, Čaki.
Tai geriausios slėpynės, kokios tik gali būti.
Užsičiaupk, po galais.
Negražu taip sakyti, Čaki.
TIESIOGINIS PERDAVIMAS
Perduok linkėjimų mažajai poniutei nuo manęs.
Gal ir nereikia.
Dabar tavo eilė.
Mano eilė.
Tu esi Čarlzas Ly Rėjus.
Draugai mane vadina Čakiu.
Tu esi miręs.
Ne, tu mirusi.
Kodėl pasirinkai mus?
Ar tavo mama niekada apie mane nepasakojo?
Aš esu senas šeimos draugas.
Čarlzai, ateik čia.
Noriu tave su kai kuo supažindinti.
Spalio 27 d.
Gerai.
Tiesiai po šonkaulių lanku.
Dar per anksti. Truputį per anksti.
Čarlzai, tai Sara.
- Sveikas. - Laba diena.
- Jos vyras Danielius. - Sveiki, pone.
Sveiki, Danieliau. Malonu susipažinti.
O čia - Barbė.
Ji turi mamos akis.
Tokia graži ir laiminga šeima.
Bet tai truko neilgai.
Patinka?
Labai gražios, ačiū.
Sunku jų gauti. Dabar ne sezonas.
Mėgaukis.
Jau vėlu, reikia paimti Barbę iš darželio.
Ne!
Gal pabūkime dviese?
O kaip šeima?
Vėliau.
Dabar noriu, kad tu priklausytum tik man.
Sara. Sara, aš su tavimi buvau visą dieną
Man to negana.
Velnias, kokia savanaudė mamytė.
Tu jai pavydi manęs?
Ne.
Kas bus, kai gims kūdikis?
Tu ir jai manęs pavydėsi? Jei taip, tu mane labai įskaudinsi.
O tu juk nenori manęs skaudinti, tiesa?
Nenori?
- Nenori? - Ne.
Aš nenoriu tavęs skaudinti. Aš nieko nenoriu skaudinti.
Gerai.
Einu parsivesti Barbės.
Ne! Maldauju! Neik.
Šūdas!
Tu jiems papasakojai apie mus?
Jokių "mūsų" nėra.
Kodėl?
Kodėl nori sugriauti šią šeimą?
Tu sugriovei mano šeimą
Ne.
Juk sakiau tau,
kad aš branginu šeimas.
Ne!
O ypač - vaikus.
Tai per tave aš tokia?
Ne, Nika, tai perjus aš toks.
Per tave ir tavo mamą.
Ji mane išdavė.
Pasiuntė mane į kitą pasaulį.
Bet aš sugebėjau sugrįžti.
Suteik man galios.
Maldauju tavęs!
Laukiau 25 metus,
bet, patikėk,
tai buvo verta.
Dvidešimt penkeri metai.
Per tą laiką daug šeimų atsirado ir išnyko.
Barkliai, Kinkeidai, Tiliai,
bet, Nika, tavo šeimą aš mylėjau labiausiai.
Dabar tu likai viena.
Tiek žinių.
Žinai, tu man labai primeni Endį Barklėjų.
Jis buvo toks pat bjaurybė, kaip ir tu.
Tu ir jį nužudei?
Galima ir taip pasakyti.
Aš nužudžiau jo vaikystę.
Tiesą sakant, tave nužudžiau prieš 25 metus.
Ar ne taip, Nika?
Tu negyvenai.
Negali tai pavadinti gyvenimu.
Tu egzistavai.
Metas viską baigti.
Tai tu nenužudei Endžio Barklėjaus, tiesa?
Ką?
Tai vadinama nesėkmės baime.
Vyrams tai dažnai pasitaiko.
Tu esi vyras, ar ne?
Žudysiu tave lėtai.
Taip, žinoma.
Dvidešimt penkeri metai. Lėčiausia žmogžudystė istorijoje.
Ko tu lauki? Dievo ženklo?
Ne!
Jauti ką nors?
Nori pažaisti, šikniau? Pažaiskime.
Policija. Atidarykite duris.
Padėkite! Gelbėkite!
Remiantis įrodymais, kaltinamoji pripažįstama nepakaltinama
ir neribotam laikui siunčiama į psichiatrijos ligoninę.
Aš gyva, kalės vaike. Girdi mane?
Aš vis dar gyva!
Vis dar gyva!
Prašome palikti žinutę.
Labas, čia aš. Jau važiuoju. Nepamiršk mano pinigų.
Jie niekada nepasimoko.
Kas kitas?
Kitas.
Laba diena.
Per tris paras, dvi paras ar per naktį?
Per naktį. Tai labai skubu.
Dūžtamas?
Kaip bebūtų keista - ne.
Apytikslė kaina?
Kaip sakydavo mano mama - meilė neturi kainos.
Pažymėsiu, kad iki 250 dol.
Norėsite apdrausti siuntinį?
Nebūtina.
Draudimas apsaugos jus ir gavėją
Abejoju.
Gendanti prekė? Gyvas gyvūnas?
Rašykite "kita".
Močiute, aš grįžau.
Močiute?
Kaip jaučiatės šiandien?
O, puikiai. Puikiai.
- Laiminga? - Taip.
Nuostabu, Bane.
Kaip žinote, Banė laimėjo 17000...
Čaki, tu grįžai pas mane!
Juk aš pažadėjau.
O kur močiutė?
Rūsyje.
Ką ji ten daro?
Nieko.
Čaki, mama ir tėtis negyvi.
Juos nužudė teta Nika.
Bet aš esu tavo draugas amžiams, Alisa.
O dabar metas pažaisti.
Slėpynių?
Paslėpk sielą
Ir žinai ką?
Šį kartą pasirinkau tave.
Kodėl būtinai mane?
Nes niekas niekada tavęs neįtars.
Dabar užsimerk.
Suteik man galios, maldauju tavęs.
PO ŠEŠIŲ MĖNESIŲ
- Jums siuntinys. - Tikrai?
Galbūt ką nors laimėjote.
Man tikriausiai pasisekė.
Geros dienos.
Ačiū. Ir jums.
Oho. Kėdė!
Patrauk sėdynę man nuo kojų.
Nuo kokių kojų?
Alio? Labas, mama, kaip gyveni?
Nepyk, kad nepaskambinau. Vis neprisiruošiau.
Žinoma, kad rytoj ateisiu švęsti savo gimtadienio.
Ne, man nieko nereikia.
Ir jokių staigmenų, mama, gerai?
Taip. Ateisiu apie vidurdienį. Gal apie pirmą
Ką paruoši pietums?
Taip?
Kaip Maikui sekasi?
Perduok nuo manęs linkėjimų.
Taip.
- Gerai. - Nagi, atidaryk!
Iki pasimatymo rytoj.
Gerai.
Pažaiskime.
Endi...
Lithuanian